Anterior în Elementary :
- Scuză-mă ! - Care e problema ta ?
Problema mea e că nu-mi place să fiu urmărită.
Problema ta e că acum știu cum arăți.
Nu mișca ! Poliția e pe drum.
Lucrezi pentru Sherlock.
Nu lucrez pentru nimeni. Sunt noua lui parteneră.
Sunt un mentor, Watson. Sunt un profesor.
Mi-am dat seama că nu pe tine mi-era teamă că te pierd,
ci relația noastră.
Apoi mi-am dat seama că aș putea s-o fac din nou.
- Așa că, ai luat-o pe fata aia ? - Kitty.
I-am spus căpitanului Gregson că sunt de acord să te întorci la secție.
- Sunt de acord chiar și cu Kitty. - Mă bucur mult să aud asta.
Tot nu suntem parteneri.
Vom lucra la propriile noastre cazuri, firește.
Dar dacă vei avea nevoie de o consultație
sau de o altă părere asupra a ceva ...
- Sunt disponibilă. - E valabil și pentru mine.
Ea e ? Noua ta parteneră ?
D-șoara Winter e protejata mea, nu partenera mea.
Căpitanul a insistat asupra unui proces meticulos de verificare,
incluzând această întâlnire față-n față,
înainte să-și dea aprobarea să mă asiste.
- Te holbezi. - Doar absorb totul.
Chiar te-ai întors.
Ești un fin observator ca de obicei, d-le detectiv.
Curând, îți vei da seama că e zi, și că stăm într-o secție de poliție.
- Unde ai găsit-o ? La MI6 ? - De fapt, e civil.
Mi-a fost recomandată de un coleg de la Scotland Yard.
Un băiat dispăruse, și a avut niște viziuni unice asupra problemei.
A ajutat la identificarea răpitorului,
apoi a insistat să nu-și asume niciun merit.
Nu m-am putut abține să nu-mi amintesc cum eram eu mai tânăr.
Normal că n-ai putut.
Apropo de asta.
Omuciderea care-ți dă bătăi de cap, dosarul de pe biroul tău.
Dosarul care era în sertar ?
Numeroasele inele de cafea au sugerat că ești în impas.
Vecinul de la apartamentul 3-B e ucigașul tău.
Semnele de pe victimă care ai presupus că erau zgârieturi de unghii,
cred că au fost făcute de gheare de pasăre.
Mai exact, de un macaw cu gât albastru.
Secția a primit un număr de plângeri
legate de zgomotul papagalului din apartamentul 3-B,
toate anterioare zilei crimei,
moment în care plângerile au încetat brusc.
Deci, victima mea se satură de zgomot, omoară pasărea,
se alege cu câte zgârieturi când o face,
apoi cel din 3-B află și-l omoară.
Iar te holbezi.
Doar mă cufund din nou în atmosferă.
Chiar te-ai întors.
- Alo ? - Theo, știu că ai spus să nu sun.
Cineva m-a găsit, cineva știe.
Cine e acolo ?
Unde e Theo ?
Sunt Thomas Gregson din N.Y.P.D.
D-l Fordham e indiponibil acum. Cu cine vorbesc ?
Ce s-a întâmplat ?
Ce se petrece ?
Dumnezeule !
- E cineva aici. - Domnule ?
- Nu, te rog. - Păstrează-ți calmul.
Spune-ne unde ești ...
- Nu, nu, nu. - Ca să trimitem ajutoare.
Nu ! Uite, o să-ți dau orice. Tot ce vrei !
Domnule ?
Domnule ! Domnule !
Alo ? Alo ?
Alo ?
ELEMENTARY Sezonul 3, Episodul 2 "Cei 5 Sâmburi portocalii"
Watson ...
Bună !
Căpitanul deja mi-a cerut să preiau cazul ăsta.
Da. Normal că a făcut-o.
Te-aș putea ruga să te gândești la o circumstanță atenuantă ?
Doi bărbați primesc plicuri de la un expeditor anonim.
Fiecare plic e gol, cu excepția a 5 mărgele portocalii de plastic.
Apoi, la câteva ore unul de celălalt, ambii bărbați sunt uciși.
E improbabil să mai găsesc un alt caz
care să merite măcar pe jumătate atenția mea.
Aș putea spune același lucru.
Și, într-adevăr, ar trebui s-o faci.
Presupun că era scris să se întâmple.
Uneori, vom fi interesați de aceleași cazuri.
Uneori.
Două cadavre, doi detectivi ?
Și noua ta prietenă ? Unde e ?
Am trimis-o pe Kitty la locul primei crime.
Criminaliștii au fost ocupați, azi-noapte,
și o procesează abia acum.
Va face fotografii, îl va observa pe detectivul Bell.
Cumva e o sarcină necalificată, dar are multe de învățat.
Prima victimă a fost un avocat pe nume Theodore Fordham.
A doua victimă,
cel care era le telefon cu Gregson, înainte să fie împușcat ...
Elias Openshaw.
Și de unde știi asta ?
Sâmburii, aka "mărgelele".
Sunt dintr-o jucărie implicată în moartea unor copii, anul trecut.
D-l Openshaw a condus compania care le-a produs.
D-l Fordham era avocatul său penal.
Unii Sâmburi erau otrăviți.
În mod obișnuit, erau făcuți din plastic non-toxic.
Dar fabrica din India care le producea
a schimbat chimicalele pentru a face economie de bani,
iar mărgelele rezultate se transformau într-un drog când erau înghițite.
Drogul era GHB.
Am văzut destule supradoze de GHB în turele la Urgență.
Copii care mergeau în club, victime ale violurilor ...
- Câți copii au înghițit mărgelele ? - 9 au fost spitalizați.
4 dintre ei n-au supraviețuit.
Explică de ce cineva îl voia mort pe tipul ăsta.
Vânătăile astea de pe abdomen ...
ar putea fi pentru că a fost lovit de o mașină,
poate cu câteva săptămâni înainte să moară.
Poate o altă tentativă fără succes asupra vieții sale ?
E căpitanul. Vrea să mă vadă legat de caz.
O să-i spun că vii și tu.
Până când trecutul l-a prins din urmă azi-noapte,
Elias Openshaw trăia ca un fugar.
Agentul Boden conducea căutările FBI-ului,
așa că, l-am rugat să vină și să ne pună la curent.
FBI-ul l-a acuzat pe Openshaw de crimă.
Crezi că știa că jucăriile erau otrăvite, dar le-a vândut oricum.
N-am crezut, aveam dovada.
Și-a adus aminte înainte de a fi prea târziu,
dar l-am arestat și am confiscat stocul.
Apoi, în timp ce aștepta procesul, a ieșit pe cauțiune.
De atunci, s-a tot ascuns.
Dar mereu am crezut că avocatul său, Fordham, îl ajuta să stea ascuns.
Aveți vreun suspect pe baza a ce știți despre caz ?
Începând, evident, cu părinții copiilor care au murit ?
E o listă acolo.
Dar, în afară de ei ... nu, nu încă.
În regulă.
Mulțumesc.
Am auzit că te pricepi la persoanele dispărute.
N-am fost niciodată în Londra.
Am auzit că seamănă mult cu New York-ul.
Presupun că n-aveți același număr de morți prin împușcare ca noi.
Nu multe țări o au.
- Hei ! - Nu fă asta !
Am vrut doar să mă asigur că vezi unde calci.
N-aș fi călcat acolo. Știu ce fac.
O să țin minte asta.
Sherlock a trimis o listă a părinților ai căror copii au murit.
Codul poștal al mărgelelor portocalii trimise,
se potrivește cu adresa unuia dintre părinți ... Gabe Coleman.
O să-l anunț pe căpitan.
Nu știu ce vă mai pot spune în plus
față de ce am spus deja celorlalți polițiști.
Alți polițiști ? Care alți polițiști, d-le Coleman ?
Cineva a intrat prin efracție în clădire, azi-noapte.
Probabil era niște copii, nu lipsește nimic nimănui.
Au venit alți polițiști ... Le-am spus că nu eram aici.
Te superi dacă-mi spui unde erai azi-noapte ?
Te superi dacă-mi spui despre ce e vorba ?
Presupun că știi numele lui Elias Openshaw.
Normal că-l știu.
A fost ucis aseară, puțin după ora 21:30.
Și avocatul lui e mort.
În sfârșit, cineva l-a găsit.
Pe Openshaw.
Poți să ne spui unde erai între 9:00 P.M. și 10:00 P.M. ?
Lucram.
În mașina mea, mai ales.
Repar automate de băuturi în oraș, în tura de noapte.
Era cineva cu tine ?
Nu, eram singur.
Elias Openshaw nu ți-a luat numai fiul de lângă tine, nu-i așa ?
În perioada care a urmat teribilei tragedii,
ți-ai pierdut cariera,
căsnicia.
Îmi amintesc că am citit de d-na Coleman.
Și se vede clar că locuiești singur.
Poți aprecia de ce am vrea să vorbim cu tine
în lumina uciderii d-lui Openshaw.
Mulți oameni l-au urât.
E adevărat.
Dar oricine l-a omorât i-a trimis un pachet.
- Un plic de la acest cod poștal. - Și asta mă face ucigașul ?
- Te face persoană de interes. - N-am făcut-o.
Atunci, nu te superi dacă oamenii noștri aruncă o privire pe aici ?
Voi, oameni buni ... sunteți uluitori !
L-ați pierdut pe tipul care mi-a omorât fiul,
m-ați făcut să trec prin Iad.
Soția mea ...
Iar acum, cineva vă face treaba, iar voi veniți aici ?
Mă hărțuiți ?
- D-le Coleman, nu ușurați lucrurile. - De ce-aș face-o ?
De ce v-aș ușura treaba ?
Vreți să mă acuzați de ceva ce n-am făcut ?
Dacă vreți să-mi răscoliți apartamentul,
faceți-o pe calea cea grea. Veniți cu un mandat.
Dacă eram un intrus ?
Presupun că ai fi plecat cu vopseaua mea.
Da, vopseaua.
Ai uitat tot ce ți-am spus despre sensibilitățile mele ?
N-am nevoie să schimb nimic, să-mi fac propriul loc ?
Watson n-a simțit niciodată nevoia.
Da, păi, eu nu sunt Watson.
Cum a mers cu suspectul meu ? Cu Coleman ?
N-a oferit un alibi convingător,
și a refuzat să permită poliției să-i cerceteze casa.
Sunt înclinat să cred că e nevinovat.
Pentru început, a părut sincer surprins
de vestea morții lui Openshaw.
Da, pentru că nimeni n-a mai mimat vreodată surpriza.
N-ai fost acolo.
Așa e, n-am fost.
Ar fi trebuit să te aștept ?
Să-i dau suspectului nostru mai mult timp să fugă ?
Poate să mai omoare pe cineva ?
Atunci, presupun că n-a contat, nu-i așa ?
Detaliul pe care l-am zărit a fost nefolositor.
De fapt, observația ta a fost contrariul la nefolositor.
Tocmai pentru că plicurile au fost trimise
de la codul poștul al lui Coleman mă face să cred că nu e ucigașul.
Slujba îl duce prin tot orașul.
Dat fiind cel mai slab instinct de auto-conservare,
n-ar fi putut trimite mărgelele alea din altă parte ?
Crezi că cineva i-a înscenat asta ?
Cred că e o posibilitate distinctă.
Le-am spus-o și lui Watson și căpitanului.
Nevinovăția d-lui Coleman pe de altă parte, e aproape o certitudine.
D-le Coleman ? Bună !
Sunt Joan. Ne-am cunoscut mai devreme ?
Da, lucrezi cu căpitanul. Acum merg să-l văd.
Îl pot duce eu. Mersi.
Te pot întreba despre ce e vorba ?
Am făcut-o.
I-am omorât pe Openshaw și pe avocatul lui.
Totul e în mașina mea.
Mărgelele folosite, plicurile și arma.
Și am venit aici pentru că vreau să mărturisesc.
Balistica a terminat analiza armei pe care ai predat-o.
Ai vrea să știi ce-au aflat ?
Au confirmat
că e arma folosită la omorârea lui Openshaw și Fordham.
- Pari suprins. - Tu ai părut surprins.
Sau, mai repede, ca și cum nu știai ce urma să spun.
Mai devreme, ai spus că a fost o intrare prin efracție în clădire,
în timp ce erai plecat, dar că nimeni n-a raportat ceva furat.
Cred că asta e din cauză că intrusul a plantat astea în schimb.
După ce-am plecat, ai găsit arma și alte probe ascunse în casa ta.
Dându-ți seama că ți s-a înscenat, te-ai decis să mergi până la capăt.
Nu.
Am făcut-o. I-am omorât pe Openshaw și avocatul lui.
Da ? Pe cine ai omorât primul ?
Nu trebuieÂsă vorbesc cu tine.
Nu, nu trebuie.
Dar te pot asigura ...
Sunt cam singurul din lume care poate dovedi că nu ești adevăratul ucigaș.
Dacă vrei ca cineva să continue să creadă că ești,
poate ar trebui să faci un efort să mă convingi de ce aș permite asta.
Nu trebuie să-ți spun nimic, decât că am făcut-o.
L-am omorât pe Openshaw.
Am vrut asta de multă vreme.
Am iubit doi oameni pe lumea asta,
și i-am pierdut pe amândoi din cauza lui.
Pe fiul tău ... și pe soția ta.
Soția care te-a părăsit.
Lucrurile n-au mai fost la fel după moartea lui Dylan.
Amy era furioasă ...
Pe tine.
Despre asta e vorba, nu-i așa ?
A vrut să faci ceva.
Am vrut s-o fac.
Și eu eram furios.
Dar n-am putut face nimic.
Nici măcar nu m-am putut ridica din pat să merg la serviciu.
Să spunem că mi s-a înscenat asta.
Dacă era adevărat ...
Aș accepta să fiu țap ispășitor.
Știu că n-ar aduce-o pe Amy înapoi,
dar măcar ar ști
că eu sunt cel care l-a omorât pe tip.
Dar cum am spus, nimeni nu înscenează nimic nimănui.
Salut !
Bună ! Când o să-l întâlnesc pe Andrew ăsta ?
Credeam că o să bem ceva.
O vom face. Încă e în faza în care se plânge că stăm puțin împreună.
Sună bine !
Hawes a terminat examinarea vânătăilor de pe trupul lui Openshaw.
Crede că ar putea proveni de la o dubă sau un mic SUV,
de acum 3-4 săptămâni.
Crezi că m-ai putea ajuta să verific rapoartele din perioada aia ?
- O să dau niște telefoane. - Bine, mersi.
De la Sherlock. "Am vorbit din nou cu agentul FBI Boden."
"Toate celelalte familii afectate au fost excluse ca suspecți."
"Eu și Kitty mergem la procuror cu speranța unor vești noi."
"Te rog, vino și tu."
Ce crezi despre ea ?
De noua ... tu. De Kitty ?
Să spunem că n-am început cu dreptul.
Presupun că încă n-o cunosc ca lumea.
Da, dar pare destul de ... intens, nu ?
Există un cuvânt pentru asta.
Nu vreau să-l pun pe gânduri pe căpitan ...
Știu că a fost de acord ... Dar când tu lucrai cu Holmes,
era ca și cum îl ajutai să-l păstrezi stabil.
Când mă uit la fata asta nouă ...
Stabil nu e primul cuvânt care-mi vine în minte.
Oricum, o să te anunț dacă apare ceva.
Mersi.
A fost ceva.
La secție ... ce-ai ghicit despre bărbatul ăla.
Niciodată nu ghicesc.
E un obicei șocant, distructiv pentru gândirea logică.
Observăm,
și apoi deducem.
Ai invitat-o pe Watson.
Da, așa e.
Te-ai gândit că nu voi face față unei simple întâlniri ?
Ai uitat că suntem co-consultanți ?
- Watson ! - Bună !
Kitty ...
D-le Holmes ? Angela White, procuror adjunct.
Acestea sunt colegele mele, d-șoara Watson și d-șoara Winter.
- Bună ! - Mulțumesc mult că vorbiți cu noi.
- Te-am văzut la tv, nu-i așa ? - Riscul meseriei.
Veniți, să vedem dacă vă pot ajuta.
Am auzit de arestarea lui Gabe Coleman pentru crime.
Toată chestia asta e tragică.
Evident, pregătirile te-au adus în contact cu d-l Coleman.
Da, și am vorbit cu el și cu soția lui de multe ori,
împreună cu celelalte familii care și-au pierdut copiii.
Băieți, puteți termina mai târziu. Mulțumesc.
"Osamashaw".
O glumă proastă !
Unul dintre oamenii mei.
Un ziarist a scris că Openshaw a fost ca bin Laden pentru noi.
Știam că e acolo, dar nu l-am putut găsi.
Chestia frustrantă e că l-am avut la mână.
Aveam documente care dovedeau că tipul știa
că jucăriile erau otrăvite, dar s-a jucat oricum cu viețile copiilor.
Dacă d-l Coleman ar fi venit la noi,
dacă ne-ar fi spus că l-a localizat pe d-l Openshaw,
- nimic nu s-ar fi întâmplat. - De fapt, d-șoară White,
am venit aici pentru că credem că recentele evenimente
ar putea fi mai tragice decât îți poți imagina.
Noi credem că Gabe Coleman e nevinovat.
Noi ?
Speram să ne poți îndrepta în altă direcție.
Îmi pare rău. Am auzit că a mărturisit.
Da. Credem că acoperă pe cineva.
- Ați verificat ceilalți părinți ? - Toți au alibiuri.
Îmi pare rău. Nu văd cum pot ajuta.
Supravegheați cealaltă victimă ? Avocatul lui Openshaw ?
FBI-ul o făcea, la cererea mea, da.
Nu i-am încălcat drepturile,
dar cât timp era în public, aveam voie să-l urmărim.
Speram că ne va conduce la Openshaw.
Pare probabil din moartea d-lui Fordham
ca cineva să fi avut o idee similară.
Poate revederea înregistrărilor de supraveghere pe care le ai,
ne-ar putea ajuta să identificăm acel individ,
așa că, am fi fericiți să ...
Nu. Nu, îmi pare rău. Asta nu va fi posibil.
Când îl urmăream pe Fordham,
interacționa regulat cu ceilalți clienți ai săi.
Am datoria de a le proteja confidențialitatea.
Dar ne putem uita la înregistrări aici. Dacă apare ceva ...
Oamenii tăi nu pot face treaba pe care o facem noi.
Pardon ?
Eu și d-l Holmes. Putem găsi lucruri pe care ei nu le vor găsi.
Poate ești ca d-l Coleman. Poate nu vrei să găsim ucigașul.
Poate că asta e ceva ce presa ar fi curioasă să audă.
Cred că ceea ce încearcă colega mea să spună ...
A fost o plăcere să vă cunosc.
Vom ține legătura.
Am dat-o în bară, bine ?
Știu că am dat-o în bară. Nu trebuie s-o spui.
Nu, vreau s-o fac.
Tocmai ai acuzat un procuror adjunct de obstrucționarea justiției.
Ai distrus orice șansă pe care o puteam avea
de a vedea înregistrările cu avocatul lui Openshaw.
Încercam ceva.
Da. O prostie.
De câte ori trebuie să-ți spun ?
Nu ești în competiție cu Watson.
De când ai reluat legătura cu ea, e ca și cum am fost retrogradată.
M-ai folosit în Londra, mi-ai dat treabă adevărată de făcut.
Acum fac fotografii la locul crimei, mă uit la ea cum conduce interviurile.
Ți-a trecut prin cap
că poate am invitat-o să ni se alăture pentru câștigul tău ?
Că a fi într-o cameră unde lucrez cu ea,
ți-ar putea oferi o șansă să observi ?
De ce ne mai bătem măcar capul cu ăsta ?
- Care ăsta ? - Cazul ăsta.
Doi rahați de oameni sunt morți.
Tatăl vrea să-și asume meritul.
Îl ajută. De ce nu-l putem lăsa să-și găsească pacea ?
Nu poți crede sincer că viața în închisoare
o să-i aducă pacea pe termen lung.
Și, lăsând la o parte opinia ta legată de Openshaw și Fordham,
știm foarte puține despre adevăratele motive
ale adevăratului ucigaș care încă n-a fost prins.
Aș fi crezut că tu, mai mult ca oricine,
n-ai vrea ca un ucigaș să scape nepedepsit,
doar pentru că lumea acceptă multe lucruri greșite.
- Bună ! - Salut !
Tocmai voiam să te sun.
Am găsit rapoartele alea pe care m-ai rugat să le caut.
Șoferul unei dube pentru persoane cu handicap
a fost implicat într-un incident, acum câteva săptămâni.
E pe drum pentru un interogatoriu. M-am gândit că vrei să vii și tu.
Să-l anunț și pe Holmes ?
Sigur. Cu cât mai mulți, cu atât mai bine, nu ?
Nu știu ce vreți să spun. Nu vreau probleme.
D-le Azeem, te asigur.
N-ai nicio problemă, și nimeni nu vrea să-ți creeze probleme.
Vrem doar să auzim ce s-a întâmplat.
Ăsta e bărbatul pe care l-ai lovit sau nu ?
Virez pe Lexington.
Semaforul se face verde.
Pornesc, iar el aleargă în fața dubei mele.
Opresc ... dar îl lovesc.
Cobor, încerc să ajut, dar el o ia la fugă.
Asta-i tot ? Nimic altceva ?
Vă rog ! Spuneți-mi ce vreți să spun, și o voi spune.
D-le Azeem ...
Dacă te ajută cu ceva,
niciunul dintre noi nu suntem cetățenii acestei țări.
Te asigurăm că nu vei păți nimic pentru ceea ce ne vei spune.
Ne interesează doar adevărul.
Când bărbatul s-a ridicat, s-au holbat unul la celălalt.
Ca și cum el văzuse diavolul.
Și apoi, amândoi au rupt-o la fugă.
Amândoi ? Openshaw se holba la cineva ?
Ai văzut cine era ?
Ce e ?
Vă jucați cu mine. Nu vreau probleme.
D-le Azeem,
ce s-a întâmplat de când ai intrat în camera asta,
ți-a dat impresia că încercăm să te prindem în capcană ?
E o doamnă importantă.
Poza ei e chiar acolo.
Stai puțin !
I-ai văzut pe acești doi oameni, împreună, acum 3 săptămâni ?
Ne scuzi puțin ?
Acum 3 săptămâni ?
Atunci, Openshaw a fost lovit.
Cum îl numise d-șoara White ? Bin Ladenul ei personal ?
Se pare că s-au întâlnit accidental.
Sigur. Dar cine dă peste bin Laden pe stradă și nu spune nimănui ?
- Nu s-a întâmplat niciodată. - Nu te-ai intersectat
cu d-l Openshaw, acum 3 săptămâni ?
- Normal că nu. - Cum spuneam,
avem un martor care spune contrariul.
Ai spus-o singură ieri.
Apar mult la știri.
Șoferul ăla trebuie să mă fi recunoscut, și s-a zăpăcit.
Se întâmplă tot timpul în declarațiile martorilor.
E adevărat. Apari mult la știri.
M-am întors și am revăzut imaginile pe care le văzusem.
Spun că ești o stea politică în ascensiune,
că biroul Procuraturii din New York e o etapă preliminară,
și la alegerile viitoare vei candida pentru Congres.
Trebuie să fi fost benefic pentru aspirațiile tale politice
să nu-ți mai atârne deasupra capului dispariția lui Openshaw.
Scuze. Acum mă acuzi de crimă ? Asta e absurd !
Știm că Openshaw ținea legătura cu avocatul său, d-l Fordham.
Știm că biroul lui Fordham nu e departe de locul incidentului.
Și, după cum s-a dovedit, nici biroul comitetului tău de campanie.
Nu e irațional să cred că erai în zonă pentru o întâlnire.
Eram nerăbdătoare să-l duc pe Openshaw la tribunal.
Ar fi dat bine în ochii electoratului.
Atunci, lasă-ne să-ți vedem calendarul de acum 3 săptămâni.
Să lămurim chestia asta.
N-am făcut decât să cooperez cu voi. Dar acum mă insultați.
Ieșiți afară !
Crezi vreun cuvânt din ce-a spus ?
Angela White.
E un fenomen bine documentat. Un martor încurcă un chip.
pe care l-a văzut în alt context cu cel privind o infracțiune.
Totuși, am dubiile mele.
Mai e ceva despre care voiam să vorbim.
Ieri vorbeam cu Marcus despre Kitty.
Da, amândoi am avut niște dubii, așa că, m-am decis s-o verific.
Aveai întrebări, și nu te-ai gândit să mă întrebi direct ?
Te întreb acum.
Știai că, cazierul ei din Anglia merge numai până acum 5 ani ?
Înainte de asta, Kitty Winter n-a existat.
Ți-am spus, numele ei e Kathryn.
Chiar crezi că n-am verificat și asta ?
Știai, nu-i așa ?
Credeai că voi da pur și simplu un anunț,
"Detectiv caută protejată, nu se pun întrebări" ?
- E infractoare ? - În niciun caz !
Atunci, ce e ?
În ce l-ai băgat pe căpitanul Gregson ?
Întâlnirea asta întâmplătoare dintre d-șoara White și Openshaw.
Pune într-o nouă lumină reținerea ei de a ne da supravegherea lui Fordham.
Da, presupun că așa e.
E posibil ca preocuparea ei să aibă mai mult de-a face
cu propria sa protecție, decât cu ceilalți clienți ai lui Fordham.
Cred că știu pe cine ar trebui să întrebăm de ce.
Agent Boden,
erai la conducerea unității de supraveghere a lui Fordham.
Dacă știai că ținea legătura cu Openshaw,
dacă știai că Openshaw s-a intersectat cu d-șoara White ...
N-am știut.
Nu era șefa ta, dar are multe relații, nu-i așa ?
Stea în ascensiune și tot restul ?
Nu ți-a spus să dai înapoi ? Să uiți ce-ai văzut ?
- Ați înțeles total greșit. - Atunci, luminează-ne !
Dă-mi cuvântul că nu mă vei urmări pentru toate astea.
Depinde de ce voi auzi.
Cazul Angelei se ducea de râpă
dinainte ca Openshaw să iasă pe cauțiune.
Ar fi pierdut dacă se ajungea la proces.
Credeam că era floare la ureche ... aveați documente.
Aveam, dar după aceea, când biroul ei se pregătea de proces,
o cutie cu dosare a dispărut. Și erau dovezi în ea.
O eroare administrativă, sau ceva de genul ăsta.
Am pierdut ordine de transport,
actele care arătau că Openshaw știa că mărgelele erau otrăvite.
Tot cazul dispăruse.
Spui că guvernul n-avea nicio dovadă ca să-l condamne pe Openshaw.
Toate acuzațiile ar fi fost retrase, nu ?
Când am auzit de asta, m-am gândit la același lucru.
Dar Angela nici măcar nu s-a gândit la asta.
Nu putea, era un caz prea mediatizat,
și se pregătea să candideze.
Dacă se afla că Openshaw scăpase din cauză că ea pierduse probe,
presa ar fi mâncat-o de vie.
Cariera ei politică ar fi fost terminată înainte să înceapă.
În clipa următoare, Openshaw dispăruse.
Și, când am început să-l urmărim pe Fordham,
sperând că ne va conduce la el,
l-am văzut pe el și pe Angela având întâlniri secrete.
În parcări, în cârciumi, în locuri ferite de ochii lumii.
- Ai întrebat-o de întâlniri ? - Normal !
A spus că ea și Fordham discutau neoficial,
încercând să-l convingă pe Openshaw să se predea, așa că, am renunțat.
Dar dacă-mi spui că a dat la propriu peste Openshaw ...
Jur, niciodată nu mi-aș fi imaginat că ar omorî pe cineva.
Sunt procuror adjunct.
O să vă iau insignele pentru asta.
Transferuri bancare între tine și avocatul lui Openshaw, Fordham.
Te-ai descurcat destul de bine să le ascunzi,
dar n-au fost prea greu de găsit când am știut ce să căutăm.
Theo Fordham știa exact ce documente au fost reținute
din biroul clientului lui.
Când actele care dovedeau că clientul său știa de mărgele
n-au apărut în documentele tribunalului,
și-a dat seama că ceva era în neregulă.
Dacă ar fi fost un avocat mai reputabil,
ar fi mers direct la un judecător și ar fi cerut respingerea cazului.
Dar conștient de promițătoarea ta carieră politică,
și știind că nu-ți puteai permite să pierzi,
a decis să te șantajeze în schimb.
De ce să câștige un caz pentru un client nemernic,
când putea avea la degetul mic o viitoare congresmenă ?
Totuși, pentru ca stratagema sa să dea roade,
avea nevoie de supraviețuirea carierei tale politice.
Dispariția lui Openshaw,
o chestie jenantă pentru tine, a devenit reciproc benefică.
Haide !
Dă-ne un motiv pentru care mituiai un avocat advers.
Dar ține minte. Îl avem pe șoferul care te-a văzut cu Openshaw.
Aveți dreptate.
Aproape în totalitate.
Fordham mă șantaja.
Am fost de acord ca Openshaw să iasă pe cauțiune.
Dar n-am nimic de-a face cu crimele alea.
Am transferat bani în cont pentru a-l plăti pe Fordham, ieri dimineață.
După ce el și Openshaw erau morți.
Încă nu aflasem.
Da, am observat ... Asta nu dovedește nimic.
Nu. Dar, evident, ești foarte deșteaptă.
Întreabă-te ... De ce-aș face asta ?
Pentru eventualitatea în care mă acuzați azi de crimă ?
Ai spus că m-aș da peste cap să-i înscenez lui Gabe Coleman.
De ce să nu las treaba așa ?
Și, dacă tot vorbim de înscenări, cine v-a îndreptat spre mine ?
FBI-ul a văzut întâlnirile tale secrete cu Fordham.
Boden ? Boden a spus că a văzut întâlnirile ?
El se ocupa de supravegherea lui Fordham, nu-i așa ?
Da, la ordinul meu.
Le știam programul.
Știam unde erau în orice moment al zilei.
Cât de cretină să fiu să mă văd cu Fordham, știind că ei se uită ?
Asta nu e o sală de tribunal, d-șoară White.
Nu suntem un juriu.
Nu. Ești un ofițer al legii.
Așa că, recomand să ai cât mai curând o discuție cu agentul special Boden.
N-am spus FBI-ului despre materialele care au dispărut.
Dacă Boden știa, trebuie să cred că el a fost cel care le-a luat.
- De ce-ar face asta ? - N-am nicio idee.
Dar când îl găsești, s-ar putea să vrei să-l întrebi
dacă avea un motiv pentru uciderea lui Openshaw și Fordham.
Pentru că eu n-am făcut-o.
Căpitane, putem vorbi ?
E ușor de văzut de ce a avut atâta succes la tribunal.
- O crezi ? - A punctat multe lucruri.
Propun o a doua vizită la d-l Boden acasă.
Du-te ! Du-te !
Liber !
Au mai rămas două.
Liber !
Totul e liber, căpitane !
Se pare că a împachetat în grabă. A dispărut.
Căpitanul a spus că FBI-ul va coopera total la căutări,
dar Boden nu s-a întors la birou,
n-a luat legătura cu partenerul, colegii sau familia.
Uită-te la asta.
Scrie că a cerut să fie desemnat la cazul cu mărgelele,
după ce Openshaw a fost arestat.
Un moment ciudat să se alăture echipei.
Nu și dacă voia să aibă acces la documente incriminatoare.
FBI-ul se ocupă de transportul de la și către Procuratură.
Făcând să fie desemnat, s-a pus în poziția perfectă
să fure dosarele de la d-șoara White
și, mai târziu, să-l găsească și să-l omoare pe Openshaw.
Crezi că era rudă cu una din familiile afectate ?
Nu și conform la ceea ce ne-a împărtășit FBI-ul.
Poate a avut de-a face cu Openshaw și Fordham în trecut.
Nici despre asta nu e nimic la dosar.
Vă dați seama că n-are logică.
Spui că acest bărbat, Boden,
a furat singura dovadă contra lui Openshaw, l-a ajutat,
doar ca să-i dea de urmă și să-l omoare câteva luni mai târziu ?
De ce i-ar omorî pe amândoi ?
Asta e întrebarea, nu-i așa ?
Kitty ...
N-am voie să mă uit la mărgelele reținute de guvern ?
Normal că ai voie. Numai că ...
Aș vrea să am una chiar acum.
Un Sâmbure.
Sau sunt Sâmburi ?
Aș lua unul. Poate doi.
Să trag un somn pe cinste.
Scuze, e un dependent, nu-i așa ?
N-ar trebui să vorbesc despre droguri, sigur nu în fața lui.
Cred doar că e foarte greu
să păstrez mai mult de un gând în cap o dată.
Poate ar trebui să te culci.
O să ies. Să vă las un pic de spațiu.
Anunță-mă cum s-a terminat.
Poți să vii puțin cu mine ?
De cât timp a fost aia acolo ?
Ce este ?
Răspunsurile la întrebările tale legate de Kitty.
Vrei să știi de ce dosarul ei are date numai de acum 5 ani.
Adevărul e că a fost victima unei infracțiuni groaznice.
A lăsat urme.
Ca să nu mai spun de o dorință puternică pentru o nouă identitate.
- Ce fel de infracțiune ? - A fost răpită. De un bărbat.
Nu ți-am spus, pentru că ea n-ar fi vrut s-o fac.
Nu vrea să fie definită de statutul ei de victimă,
mai ales nu aici,
unde încearcă să aibă un nou început.
Dar din moment ce deja i-ai verificat trecutul ...
Căpitanul știe.
I-am spus că el trebuie să știe,
dacă dorește să mă asiste în munca mea la secție.
Îmi pare rău.
Să nu-ți pară. Aș fi făcut același lucru.
Nu, nu legat de verificarea trecutului. Îmi pare rău pentru ...
Orice i s-a întâmplat.
E puternică, Watson. Deșteaptă.
Pregătirea pe care încerc să i-o asigur,
aceeași pregătire pe care ți-am făcut-o ție,
pentru ea are și un motiv ascuns.
E, parțial, o încercare de a canaliza anumite ...
resturi de sentimente pe care le are într-o abilitate productivă.
Cred că va ajunge un anchetator excelent.
Numai că nu azi.
Are dreptate, știi ?
N-are nicio logică.
De ce l-ar ajuta Boden pe Openshaw să scape nepedepsit,
și apoi să-l omoare câteva luni mai târziu ?
Dacă cele două evenimente descrise de tine,
ajutarea lui Openshaw și omorârea lui,
nu făceau parte din același plan,
ci erau două tentative independente pentru a ajunge la același rezultat ?
- Care era ? - Terminarea procedurilor penale.
Furtul documentelor ar fi forțat-o pe Angela White să renunțe la caz.
Dar, în schimb, a avut un accidental efect opus.
Fordham a șantajat-o, Openshaw a fugit,
iar cazul a rămas într-un permanent suspans legal.
Deci, Boden i-a omorât pe Openshaw și pe avocatul lui.
Cu nimeni rămas de acuzat,
cazul a fost adus la o concluzie adecvată.
Dar de ce i-ar păsa lui Boden de asta ?
Agent Boden, coboară din mașină !
Oprește-te ! Mâinile la ceafă !
Există un termen în cercurile psihologilor,
"fixitate funcțională",
înțelegerea pe care o dobândim la maturizarea creierului
că un anume obiect are o anumită funcție.
În termeni laici, e "omul potrivit la locul potrivit".
Creativitatea, pe de altă parte,
e adesea definită ca eliberarea
de așa-zisa limitare a prejudecăților cognitive.
Spre meritul său, agentul Boden a arătat o remarcabilă creativitate.
Toți ceilalți s-au uitat la stocul confiscat din compania lui Openshaw,
și au văzut un morman de jucării otrăvite.
Agentul Boden s-a uitat la același stoc ...
Și a văzut milioane de $ din GHB la prețul străzii.
Drogurile sunt de obicei mutate cu o foarte mare securitate,
chiar și atunci când sunt transportate pentru distrugere.
Pentru că nimeni altcineva n-a văzut Sâmburii așa,
Boden a văzut o oportunitate de a face milioane,
plătind pur și simplu un muncitor de la groapa de gunoi.
Tot ce trebuia să facă pentru a le lua
era să facă guvernul să elibereze Sâmburii.
A avut câteva tentative. Cu uciderea lui Openshaw și Fordham, a reușit.
Ai pus niște întrebări bune, aseară.
E păcat că n-ai fost acolo când soluția s-a prezentat singură.
Dacă te aștepți la o scuză ...
Se spune că geniul are o capacitate infinită de a accepta lovituri.
E o definiție foarte proastă,
dar se aplică în munca de detectiv.
Dacă vrei să fii detectiv, Kitty, acceptă că vei încasa lovituri.
- Sherlock e pe aici ? - Are o întâlnire.
Profit de oportunitate să verific o parte din cazurile voastre.
Sunt niște lucruri bune aici.
Sherlock mi-a dat un plic.
Mi-a spus că m-ar ajuta să te înțeleg un pic mai bine.
Sau, cel puțin, cine erai acum 5 ani.
Mi-a spus.
Trebuia să vezi.
La fel ca și căpitanul.
Exact cum stau lucrurile.
De fapt, n-am văzut nimic. Nu l-am deschis.
M-am gândit că dacă căpitanul are tot ce are nevoie, atunci ...
știi tu.
Oricum, m-am gândit că ai vrea să știi.
Acum ar trebui să i-l dau înapoi lui Sherlock, nu-i așa ?
Doar citește-l.
Lucrurile care sunt înăuntru, sunt ... articole din ziar, mai ales.
E și o evaluare sau două.
Vreau s-o faci.
Sherlock îmi tot spune că trebuie să te cunosc mai bine,
și poate că asta te va face să mă cunoști mai bine.